Peter Simon Pallas
Peter Simon Pallas | |
![]() | |
Štát pôsob. | Rusko |
---|---|
Narodenie | 22. september 1741 Berlín, Prusko |
Úmrtie | 8. september 1811 (69 rokov) Berlín, Prusko |
Alma mater | Univerzita v Leidene Univerzita Martina Luthera Univerzita Georga Augusta v Göttingene |
Profesia | Zoológ a botanik |
Rodičia | Simom Pallas |
Podpis | ![]() |
Odkazy | |
Commons | ![]() |
Peter Simon Pallas (* 22. september 1741, Berlín – † 8. september 1811, Berlín) bol nemecký zoológ a botanik, ktorý trávil pomerne veľkú časť svojho života v Rusku.
Život a dielo[upraviť | upraviť zdroj]
Pallas sa narodil v Berlíne ako syn profesora medicíny. Najprv študoval u súkromných učiteľov a postupne prejavil svoj záujem o prírodné vedy, neskôr navštevoval Halleanskú a Göttingenskú univerzitu. V roku 1760 prešiel na Leidenskú univerzitu, ktorú dokončil vo veku 19 rokov.
Podnikol niekoľko ciest do Holandska a Londýna, kde si snažil zlepšiť svoje lekárske znalosti. Neskôr navštívil Haag a jeho nový systém v klasifikácie živočíchov bol schválený aj Georgesom Cuvierom. Vo svojom diele Miscellanea Zoologico (1766) popísal niekoľko nových druhov stavovcov, ktoré spozoroval v holandských múzejných zbierkach. Svoju plavbu do južnej Afriky a východnej Indie nakoniec zrušil, pretože sa jeho otcovi priťažilo a tak sa vrátil znovu do svojho rodného Berlína. Tu tiež začal písať svoje druhé dielo Spicilegia Zoologico (1767-80).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Pallas_Sicista_betulina_1778-79.png/220px-Pallas_Sicista_betulina_1778-79.png)
V roku 1767 navštívil Katarínu II. Ruskú a stal sa profesorom na petrohradskej akadémiu vied a medzi rokmi 1768 až 1774 viedol výskumnú výpravu do ruských provincií, Povolžia, Uralu a na západnú Sibír, ktorá získala nové poznatky o tamojšej faune a flóre. Pallas preskúmal územie Kaspického mora, Uralu, Altaja a Amuru. Pravidelné správy, ktoré poskytoval Pallas zo svojich výprav, boli zhromaždené a publikované pod názvom Reise durch verschiedene Provinzen des Russischen Reichs [cesta cez rôzne provincie ruskej Ríše] (1771-1776). Tento súbor najrôznejších poznatkov obsahoval témy z oblasti geológie a mineralógie, správy o miestnych domorodcoch, o ich náboženstve a opisy nových druhov rastlín a zvierat.
Pallas sa v Petrohrade na dlhšiu dobu usadil, stal sa vášnivým favoritom Kataríny II. a učil vedám veľkovojvodu Alexandra a Konstantiu. Tu mal tiež možnosť nahliadnuť do zbierok iných prírodovedcov, čo vyústilo k napísaniu ďalšieho diela Flora Rossica (1784-1815) a začal písať prácu Zoographia Rosso-Asiantica (1811-31). Cisárovná od neho tiež kúpila jeho rozsiahlu prírodovedeckú zbierku za 2000 rubľov, o 500 rubľov viac, ako Pallas požadoval.
Medzi rokmi 1793 až 1794 začal viesť ďalšiu výpravu, tentoraz do južného Ruska, pričom navštívil Krym a oblasti blízko Čierneho mora. Tejto výpravy sa zúčastnila aj jeho dcéra (ktorú mal so svojou prvou manželkou, ktorá zomrela v roku 1782) a druhá manželka, umelci, vedci, poddaní a armáda. Vo februári 1793 dorazili do Saratova a navštívili územia v blízkosti Volgogradu. Na jar toho istého roku dorazili až k východu Ruska a v auguste cestovali pozdĺž brehov Kaspického mora do kaukazských hôr. V septembri dorazili na Krym a zimu prevažne prečkali v Simferopole. Na jar roku 1794 začal Pallas smerovať na juhovýchod a v júli sa cez údolie Dnepra dostali za dva mesiace znovu do Petrohradu. Svoje zážitky a poznatky z cesty vydal v diele P. S. Pallas Bemerkungen auf einer Reise in die Südlichen Statthalterschaften des Russischen Reichs (1799-1801). Katarína II. mu venovala veľký dom a pozemky v Simferopole, kde žil až do smrti svojej druhej manželky v roku 1810. Potom sa na základe dovolenia ruského cisára Alexandra rozhodol opustiť Rusko a vrátiť sa do svojho rodného Berlína, kde nasledujúci rok zomrel.
Zaujímavosti[upraviť | upraviť zdroj]
- V roku 1772 objavil Pallas v blízkosti mesta Krasnojarsk 680 kilogramový kus železa, ktorý bol nakoniec na jeho žiadosť prevezený do Petrohradu. Nasledujúce analýza kovu ukázala, že to bol nový typ kameňoželezného meteoritu. Tento druh meteoritu bol pomenovaný po ňom - pallasit, nájdený prvý kus druhu dostal meno Krasnojarský meteorit, niekedy tiež známy ako Pallasovo železo (tento termín pridelil v roku 1794 Ernst Spotrebi).
- Pallas opísal ohromné množstvo živočíchov, menej potom rastlín. Mnoho zvierat je po Pallasovi ale aj pomenovaných, vrátane manula, ktorý bol predtým známy ako Pallasova mačka, alebo čajka Pallasova. Pallasov názov však nesie aj ulica v Berlíne (Pallas-Straße), asteroid (21087 Petsimpallas) alebo mesačný kráter Pallas.[1][2]
Referencie[upraviť | upraviť zdroj]
- ↑ RÜKL, Antonín. Atlas Měsice. Praha : Aventium, 1991. ISBN 80-85277-10-7. Kapitola Triesnecker, s. 92/33. (česky)
- ↑ Crater Pallas on Moon Gazetteer of Planetary Nomenclature, IAU, USGS, NASA (po anglicky)
Iné projekty[upraviť | upraviť zdroj]
Commons ponúka multimediálne súbory na tému Peter Simon Pallas
Zdroj[upraviť | upraviť zdroj]
Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Peter Simon Pallas na českej Wikipédii a Peter Simon Pallas na anglickej Wikipédii.
- Narodenia 22. septembra
- Narodenia v 1741
- Úmrtia 8. septembra
- Úmrtia v 1811
- Nemeckí objavitelia
- Nemeckí botanici
- Nemeckí zoológovia
- Nemeckí ornitológovia
- Nemeckí geografi
- Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
- Členovia Kráľovskej spoločnosti
- Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
- Členovia Ruskej akadémie vied
- Osobnosti z Berlína